Dette har hendt.
Du har litt skrømt-DNA.
Pappa pleide å si det var en gave.
De plukket opp signalet mitt.
Sporingsenhet for underrommet.
Jeg fikk den implantert.
Moderskipene angriper hverandre.
- Er du sikker? - Definitivt.
De gir ikke ved dørene heller.
Så skipet mitt måtte ødelegges før du klarte å stole på meg.
Nei da, jeg stoler fortsatt ikke på deg.
Jeg har fått retroviruset til å skape den perfekte balansen,
bedre enn noe vanlig menneske, men uten den store svakheten
som vil bety skrømtenes undergang.
Blodtørsten.
Vi skulle hatt med forsterkninger.
En hopper til eller en jegertropp.
Dette er et diplomatoppdrag, Rodney.
- Hva slags beskjed ville det sendt? - Forhåpentligvis en sterk en.
Det går bra om vi unngår panikk.
Lettere sagt enn gjort.
Der er de.
Herregud, hvor svær er den greia?
Du har aldri sett et moderskip i rommet?
Jeg har aldri sett et overhodet.
Jeg har bare sett videoer.
Man glemmer aldri første gangen.
- De vet at vi er her. - Tydeligvis.
Vi mottar en sending.
Dokkinstruksjoner.
Hva? lkke noe "Hallo, slitne reisende"?
Tydeligvis ikke. Vi kan glemme rød løper.
- Hva nå? - Om historien har lært oss noe,
så er det nå vi blir lurt og fanget.
Det skjer ikke denne gangen, Rodney.
- Vi ble invitert, ikke sant? - Og det spiller en rolle?
Akkurat i tide.
Dette ser kjent ut.
Senk våpnene.
Unnskyld. Dere forstår nok. Man kan ikke være for forsiktig.
Velkommen om bord i skipet mitt.
Dette er min nestkommanderende.
Jeg har bedt ham ta del i samtalene våre.
Vennligst sitt ned.
Fruktbolle. Pent.
Vi plukket den opp på en av reisene våre.
Jeg tenkte det kunne gjøre samtalene mer behagelige.
Jeg håper de er like gode som bøndene som dyrket dem.
Greit, la oss få dette unnagjort.
Jeg forstår dere har et forslag av et eller annet slag?
Dette er dr. Keller. Hun er skipslegen vår,
og skal forklare alt sammen.
Vel,
som dere kanskje vet
kom vi nettopp over en lab som tilhørte Michael,
- skrømtet som vi... - Jeg vet hvem han er.
Så klart.
Ryktet om deres suksess spres raskt blant mitt folk.
Vi er veldig takknemlige.
Tro meg, vi gjorde det ikke for deres skyld.
Vi fant uansett en database i laben hans som lot oss
- videreføre forskningen... - Til hvilket formål?
Vi har laget en genterapi som endrer skrømt-DNA
på en liten, men viktig måte.
Vi kan få dere,
og alle andre skrømt vi behandler,
til å aldri spise mennesker igjen.
Det er latterlig.
Det er ikke en så stor forandring som man skulle tro.
Kroppene deres har allerede alt som trengs for å fordøye mat.
Her. Prøv denne.
Hvis jeg spiser denne får jeg kanskje et øyeblikks nytelse,
men den metter meg ikke.
Det kan vi gjøre noe med, i teorien iallfall.
Hvorfor skulle vi ønske dette? Hvilken nytte har det?
Tenk på det.
Hvis dere spiser vanlig mat kan dere slutte med de slitsomme jaktene.
Det vil gi dere en fordel i forhold til de andre moderskipene.
Og jeg kunne slutte å vente på muligheten til å drepe deg,
i teorien.
Vår nåværende fødeprosess gir oss styrke,
helbredende evner og langt liv.
Vi er ikke helt sikre på hvordan de tingene vil bli påvirket.
De blir kanskje som før, dog kanskje ikke like sterke.
- Kanskje? - Det er vanskelig å si ut fra prøvene.
Vi kan ikke være sikre før vi prøver
på levende objekter.
La oss nå ikke glemme at Michael spredde hoffanerstoffet til flere
dusiner verdener, kanskje enda flere. Ingen vet vel helt sikkert?
Hver gang dere spiser tar dere en sjanse.
Konklusjonen er at det ikke er mat nok til alle.
Det er derfor dere kriger hele tiden.
Her har dere en mulighet.
Dette er galt. Vi skulle ikke vært her.
Jeg syntes det gikk ganske bra.
Ja.
Du virker ikke veldig fornøyd.
Jeg ventet meg litt mer motstand.
Han har ikke sagt ja ennå.
Nei, men noe sier meg at han har lyst.
Hvorfor ikke? Det er jo et godt tilbud.
Hvorfor prøver vi å fikse dem
når vi burde prøve å drepe dem?
Det har vi prøvd lenge. De er fortsatt her.
Skrømtene fortjener ikke medfølelse,
men som John sa gjør vi ikke dette for deres skyld.
Det er noe på gang her, noe han ikke forteller oss.
For en overraskelse.
Beklager. Forstyrrer jeg?
Kom inn.
Jeg har vurdert tilbudet.
Det gikk raskt.
Jeg tror ideen har noe for seg, om dere får behandlingen til å fungere.
Det vil den.
Det er selvsagt meningsløst å konvertere ett enkelt moderskip.
Det utgjør lite for menneskene i galaksen,
og gjøre oss til pariaer blant vårt folk.
Jeg trodde du jobbet med en rekke moderskip.
Ja, men jeg overdrev kanskje min posisjon innad i alliansen en smule.
- Han har ikke makt. - Da er han ikke til nytte for oss.
Dere trenger bare å overbevise én.
Én er leder for alle dronningene i alliansen.
Vi kaller henne Den Primære.
Überdronninga?
Overbeviser dere henne, vil de andre følge etter.
Overbevis henne, da.
Hun snakker bare med andre dronninger.
Og deres dronning ble drept i skyene over Atlantis i fjor.
Ja, dessverre, men Den Primære vet ikke om det.
Dere har bløffet dere inn i alliansen
ved å overbevise dem om at dere fortsatt har en dronning?
De ville ikke akseptert meg ellers.
Til nå har jeg klart å opprettholde fasaden,
men et møte på tomannshånd
vil bli vanskelig.
Det er faktisk bare en person som kan hjelpe meg.
Dette er galskap.
Tro meg, det er ikke en lett avgjørelse å treffe.
Skjønner du hva han ber deg om?
Dr. Keller har forsikret meg om at inngrepet er reversibelt
- og at det ikke vil gi varige mén. - Jeg snakker ikke om inngrepet.
Jeg vet det.
Selv om dette fungerer og alle skrømtene slutter å spise oss,
tror du at de vil bli snille med en gang? Nei.
De kommer til å ha en enorm teknologisk fordel.
Du tror de heller vil ta galaksen som slaver
enn å spise dem.
Vi har sett det skje i vår galakse.
Du har ikke advart om dette før.
Ingen ba deg risikere livet før.
Skrømt-DNA-et mitt betyr at jeg er den eneste mulige kandidaten.
Enhver annen ville dronningen avslørt med en gang.
Det er greit, men spørsmålet mitt er: "Hvorfor nå?"
Skrømtene dreper hverandre. Kan vi ikke bare se på?
Til slutt vil en fraksjon vinne,
og da vil alt bli som det var før.
Men det kan ta en stund, så da har vi råd til å vente.
Og om Todds allianse taper?
Vi får kanskje aldri en sånn sjanse igjen.
Dette løser kanskje ikke problemet med skrømtene for alltid,
men det finnes folk i dag
som vil bli tatt de neste ukene og månedene,
og om vi kan redde noen av dem, så betyr det at jeg må forsøke.
Om ikke for min egen del, så for sønnen min sin skyld.
Oberst Sheppard, kom inn.
Dette er Sheppard.
Mr. Woolsey ba meg informere deg om at han er her, sir.
Er du sikker på at du er klar?
Så klar som jeg kommer til å bli.
Beklager. Jeg...
Jeg føler at du blir presset på grunn av forskningen min.
Jeg blir ikke presset til noe som helst,
og forskningen din kan redde flere millioner. Husk det.
Akkurat.
Kan jeg hjelpe deg?
Husk,
skjer det noe med henne,
så har du ingen steder å gjemme deg.
Er det alt?
Ja.
Hvordan går det med pasienten?
Hun har det bra.
Fint, da setter vi i gang.
Slapp av, han er bare her som teknisk rådgiver.
Jeg skal utføre operasjonen.
Greit, vi er klare.
- Når får vi se henne? - Ta det med ro.
Klarer ikke. Jeg har drukket tre kopper kaffe.
Å? Det merket jeg ikke.
Greit, dere kan treffe henne nå.
Hvordan ser jeg ut?
Innta tronen din.
Prøver du å få oss drept?
- Jeg forstår ikke. - Ved det minste tegn til bedrag
vil Den Primære drepe oss begge!
Du sa hun ville merke DNA-et mitt.
Det er ikke DNA-et som bekymrer meg.
Det er holdningen din.
Du utstråler angst!
Omstendighetene...
Det er kanskje forståelig, men det er ikke akseptabelt.
Fremfor alt
må du aldri vise svakhet.
En gang til!
Hvor lang tid vil dette ta?
Til Todd mener hun kan lure en skrømt-dronning.
Jeg vil nødig at de forhaster seg.
Jeg syns hun er for overbevisende allerede.
- Skremmende. - Hun er fortsatt Teyla innerst inne.
Det er kanskje det som er problemet.
Jeg liker ikke dette mer enn dere,
men faktum er at Todd også risikerer livet.
Jeg tror ikke han ville fulgt henne om han ikke trodde hun kunne klare det.
- Hvor er Teyla? - Hun hviler.
Det vil nok glede deg at vi har hørt fra Den Primæres moderskip.
De har bedt oss komme til dem.
Hva er planen?
Når vi ankommer kontakter vi skipet og drar til dem.
Så fremmer Teyla forslaget mitt.
- Ditt forslag, ja. - Tro meg, dess mindre Den Primære vet
om mitt forhold til Atlantis, dess bedre.
Vil hun tro på det om hun ikke vet at det kommer fra oss?
Alliansen vår har nylig møtt en rekke problemer.
Dere får juling.
Ja.
Den Primære ville aldri innrømmet det offentlig,
men det eneste som er sterkere enn æresfølelsen hennes
er overlevelsesinstinktet.
Ikke vær redd.
Det er jeg ikke.
Så...
Vi møtes endelig.
Ja.
Mange i mannskapet mitt begynte å betvile din eksistens.
Du må vise meg hvem de er,
så jeg kan fjerne enhver tvil.
Det er ikke lenger nødvendig.
Kom over til skipet mitt,
og la meg ikke vente igjen.
Hun liker deg.
Tror du det?
Vi kunne ikke ventet en varmere velkomst.
- Hvordan gikk det? - Tydeligvis ganske bra.
En ferge skal frakte meg over til det andre moderskipet.
Vi kan trekke oss når som helst, det er bare å si fra.
Nei.
Det har gått bra. Jeg skal gjennomføre det.
Vi venter her. Vi skal få deg ut om noe går galt.
- Ingenting skal gå galt. - Så klart ikke,
- men dersom det... - Rodney!
Men det vil det ikke.
Vær forsiktig.
Velkommen om bord i skipet mitt.
- Hvor er dronningen? - Dere møter henne når tiden er inne.
Si fra at de er kommet om bord. Ta oss inn i hyperrommet.
Dette var ikke en del av avtalen.
Dere forventet vel ikke at vi skulle holde møtet her,
hvor moderskipet deres når oss med våpnene sine?
Vi er i samme allianse.
Men dere stoler kanskje ikke på oss?
Jeg stoler ikke på noen jeg ikke kjenner.
Det er dronningens ønske.
Vennligst følg meg.
Hva skjer?
Den Primæres moderskip gikk inn i hyperrommet.
- Hva? - Det var ikke en del av avtalen.
Nei, det var det ikke.
- Hvor ble det av dem? - Jeg vet ikke.
- Vi kan ikke spore dem. - Han lyver.
Ronon?
Jeg forsikrer dere om at jeg ikke visste noe om dette.
Ronon.
Det virker som om vi blir nødt til å stole på hverandre.
Dronningen tar imot dere straks.
Hva har du gjort?
Jeg sverger at jeg ikke ventet dette.
Vi er ikke i fare.
Vi ville vært døde om hun ikke trodde oss.
Og om hun blir mistenksom? Vi er fanget her.
Alt vil gå fint så fremt du spiller din rolle.
Vi må fortsette som planlagt.
Hva gjør han her?
Jeg tenkte han kunne komme til nytte,
siden det er han du har forholdt deg til frem til nå.
Jeg liker ikke overraskelser.
Ikke jeg heller,
men det var du som gikk inn i hyperrommet
med en gang vi kom om bord.
Hvis du var i min posisjon,
ville du nok skjønt behovet for slike forholdsregler.
Godt.
Kom. Vi må sette oss.
Hva gjør du?
Hva er dette?
Tilgi meg, men det er sånn det må være.
- Du må si at du drepte henne. - Er du gal?
Det er sånn vi gjør det. Det er slik makt skifter hender.
- Men jeg vil ikke... - Hør på meg!
Mannskapet vil ikke bli glade, men de vil heller ikke være uten dronning.
Du tok henne på senga.
Da vil mange mene hun var blitt svakere.
Du må bare overbevise dem om at du er en kapabel erstatter,
- så vil de akseptere deg. - Og ellers?
Da er vi begge døde.
Hva er dette?
Jeg har tatt det som tilhører meg.
Du har drept henne!
Ja, og det vil gagne dere.
Du må dø for dette.
Våger du å trekke våpen mot dronningen din?
- Dette var min dronning! - Ikke nå lenger.
Hun var i ferd med å bli svak.
Hun hadde ikke lenger kontroll over alliansen.
Du er en dåre om du ikke skjønner det.
- Ba jeg deg snakke på mine vegne? - Nei, dronning.
Vifter du med tunga en gang til, fjerner jeg den.
- Forstått? - Ja, dronning!
Ta oss ut av hyperrommet og kjør en systemsjekk.
Jeg vil vite forfatningen på det nye flaggskipet mitt.
Og fjern denne tingesten fra åsynet mitt.
Ja, dronning.
Jeg har hørt med mannskapet.
De ble lurt trill rundt.
Hva tenkte du på? Du risikerte livene våre.
Jeg vet det. Om du lar meg forklare...
- Hvordan kunne du? - Det var nødvendig.
Hun ville aldri gått med på forslaget.
Så du drepte henne og tvang meg til å ta skylden?
Ja, ellers ville de drept meg og fanget deg.
Det var ikke det jeg ønsket.
Du må forstå at vår kultur er annerledes enn deres.
Vi styres av andre regler.
Det var viktig at du hevdet å ha drept dronningen.
Du skulle fortalt meg at du aktet
å gjøre meg til dronning på dette skipet.
Kanskje det.
Men jeg tviler på at du ville gått med på det.
Stemmer. Det var en tåpelig og farlig plan.
De fleste skrømt vil bli ledet. De frykter å bli dronningløse.
Jeg visste at dersom du viste deg som en passende erstatning
- ville de fleste følge deg. - De fleste?
Poenget er at vi har oppnådd det vi skulle.
Du har nå kontroll over alliansen.
Vi kan implementere dr. Kellers plan uten ytterligere problemer.
Da trenger vi ikke å fortsette med dette.
Ta meg med tilbake til skipet ditt.
Snart, men først så må du
la alt roe seg.
Først da kan du dra
uten at mannskapet aner uråd.
Jeg mener fortsatt det var en felle.
Jeg vet ikke. Kenny virket overrasket da skipet forsvant.
- Hvem? - Kenny. Den nestkommanderende.
- Når begynte vi å kalle ham det? - Kanskje han ikke var med.
Dersom Todd ville kidnappe Teyla,
kunne han ha gjort det da vi kom. Det rimer ikke.
Vi bør stemme neste gang vi skal gi navn til en av dem.
- Hva skal vi gjøre? - Vi kan ikke bli her.
Vi er på et skrømt-moderskip.
Vi er ikke i noen god posisjon.
Vi har bare en hopper. Hvor skal vi dra?
Vi finner en port, drar til Atlantis,
og finner ut hvor Teyla er.
Hvordan skal vi klare det?
Jeg har kanskje ikke detaljene klare...
Vi har noe.
Den Primæres skip er ute av hyperrommet.
- Hvordan vet du det? - Vi mottar et signal.
Det er Todds underromsender.
De er ved en stor stjernetåke.
- Hva gjør de der? - Samme det. Nå har vi sjansen.
- Vi må dra etter dem. - Jeg har alt plottet inn kursen,
men de kommer til å bli mistenksomme om vi kommer uanmeldt.
Det får vi tenke på senere.
Dette er det nærmeste vi kommer et nødsignal.
Beklager at jeg forstyrrer, dronning.
Vi har mottatt en hasterapport.
Mener du at hun skal lese den selv?
Et moderskip fra en annen allianse har blitt oppdaget
over et av fôringsområdene i nærheten.
- Har dere prøvd å kontakte dem? - De svarer ikke.
Be det nærmeste moderskipet undersøke nærmere.
Vi er det nærmeste skipet. Vi må avskjære dem.
Vi må bli her.
Kanskje vi skal diskutere dette alene.
Gå nå.
Vi må svare. Ellers virker vi svake.
- Mannskapet vil ikke forstå. - Da får de være forvirret.
Du snakker som en ekte dronning,
men du kan vekke mistanke.
Akkurat nå tror de på deg og er villige til å tjene deg,
men om du treffer irrasjonelle avgjørelser
vil de raskt vike fra din side.
Hva med skipet vårt?
De er nok allerede på vei.
De finner vår nye posisjon så snart de kommer.
Be broen sette kursen.
Kenny har rett angående én ting.
Når vi kommer ut av hyperrommet
vil Den Primæres moderskip lukte lunta.
Vi går ut tidlig og tar hopperen resten av veien.
Det tar for lang tid. Vi trenger en avledning.
- Hva slags avledning? - Tenker du det samme som meg?
Ja, men jeg tror ikke Kenny vil gi den ordren.
Vi lar ham ikke få noe valg.
Hva snakker dere om? Hvilken ordre?
Dere tenker ikke på å angripe det andre skipet?
Det er den eneste måten vi kan avlede dem
lenge nok til å hente Teyla på.
Men det er også farlig. Ett av skipene kan bli ødelagt.
Vi må få henne ut før det skjer.
Jeg skjønner at oddsene ikke taler til vår fordel, Rodney,
men sjansen for å klare det blir dårligere dess lenger vi venter.
Vi må holde alle muligheter åpne.
Vi har ankommet fôringsplassen.
De vil prøve å forhandle fram en konsesjon,
men du må stå fast.
De kan til og med true med å angripe,
men de ønsker en kamp like lite som vi gjør.
Det andre moderskipet prøver å kontakte oss.
Ignorer dem. Lad våpenene.
Vil du angripe uprovosert?
Vi ble provosert. De er i vårt område.
Jeg vil at de skal ødelegges. Nå!
Hva driver du med?
- Hva ser det ut som? - Jeg ba deg snakke med dem.
Du ba meg også om å ikke vise svakhet.
De skyter tilbake.
- Skroget blir skadet. - Send ut pilene.
De vil lide store tap under disse forholdene.
Det er jeg klar over,
men vi må være standhaftige overfor inntrengere.
Du gjør dette med vilje for å drepe skrømt.
Halvparten i første bølge er ødelagt.
De overlevende er for nærme til å bli truffet
og kan angripe når som helst.
Helt til fienden sender piler for å avskjære dem.
Det vil nok ta tid.
Med litt flaks har vi tatt dem på senga.
- De er ikke her. - Hvor pokker er de?
De har flyttet seg
til et mer befolkningsrikt fôringssted.
- Hvorfor det? - Jeg vet ikke. Jeg er ikke på skipet.
Men om jeg må gjette vil jeg si at de skal på jakt.
- Hva nå? - Hva kan vi gjøre? Vi må følge etter.
Og hvis de går inn i hyperrommet så mister vi dem igjen?
Ja. Todds signal fungerer ikke i hyperrommet.
Vi må slutte å jakte på dem. Er det en stjerneport på planeten?
Så klart.
Da får du sette oss av. Vi kommer raskere fram i hopperen.
Hvordan kommer dere inn i skipet?
lkke tenk på det. Bare ta oss med til nærmeste stjerneport.
Dronning, våre piler møter en dobbelt så stor overmakt.
Om vi ikke kaller dem tilbake vil de bli utslettet.
Og det skal huskes når denne alliansen hersker over galaksen.
Hva var det?
Vi mistet mellomdistansevåpnene våre.
Avfyr alle andre batterier.
Vi bør nærme oss dem nå.
- Vent litt. Det er to av dem. - Hva?
De skyter på hverandre. De gir ikke ved dørene heller.
- Får du fortsatt inn signalet? - Ja.
Det er det der.
De klarer seg ikke så bra.
- Hva mener du? - De må ha mistet noen våpen.
- De er veldig underlegne. - Vi må gjøre noe.
Jeg snakket med Zelenka i forrige uke
om å kopiere Daedalus'system for hopperene.
- Og? - Vi er ikke engang i nærheten.
Asgardteknologien er komplisert...
Hvorfor snakker du om det nå?
Jeg mener bare at dette ville vært perfekt for noe...
Hold dere fast. Vi hiver oss med.
- Hva gjør du? - Vi skal forstyrre balansen.
Er du gal? De kan se oss!
- Tror du det hjelper? - Det finner vi snart ut.
Det er umulig.
Fiendens moderskip eksploderte.
Flott levert, dronning.
Neste gang trekker du kanskje ikke taktikken min i tvil.
Kall tilbake pilene.
Pilene kommer tilbake. Portdørene er åpne.
Det er klarsignalet vårt. Da drar vi.
- Hvor skal vi gå? - Jeg vet ikke.
- Hva mener du? - Det er vanskelig å si.
Jeg tror vi er på feil etasje. Og signalet beveger seg.
Det er et godt tegn. Da er Todd i live.
- Sier ikke noe om Teyla, da. - Greit.
Det er denne veien, tror jeg.
Vi må gå tilbake.
Jeg må finne ut av dette en gang til?
- En patrulje er på vei hitover. - Hva gjør vi nå?
Vi har ikke noe valg.
- Vi må bevege oss. - Hvilken vei?
Det var vel svar godt nok.
Si fra til dronningen. Vi har inntrengere om bord.
- Hva gjør vi nå? - Om jeg må gjette,
tror jeg vi må møte dronningen for å svare for oss
og bli truet med fôring. Og da
håper jeg å ha en plan for å rømme herfra.
Veldig beroligende.
- Det er Teyla. Hun er i live. - Stille, Rodney.
Gå.
John, Ronon, Rodney, det er godt å se dere,
men dere skulle ikke kommet.
- Hvorfor ikke? Hva skjer? - Jeg skal forklare senere,
men dere trenger ikke å rømme. Dere er ikke i fare.
Jeg er dronningen her nå.
Hva?
Det er en lang historie.
Vi har en hopper, vi kan dra nå.
Nei, jeg må befeste posisjonen min først.
Det er vår eneste sjanse til å få alliansen til å godta behandlingen.
Ellers vil alt dette vært forgjeves.
Greit.
Vi må la det gå sin gang. Inntil videre.
Dronning.
Hva gjør du her? Hvem lot deg vente i min lugar?
Jeg gikk bare inn. Jeg må snakke med deg på tomannshånd.
Ikke nå. Kom tilbake senere.
Jeg er redd det er umulig.
- Jeg er din dronning. Jeg befaler deg... - Du er ikke det.
Hvordan våger du å snakke sånn?
Kom deg bort med en gang.
Jeg så deg snakke med fangene fra Atlantis.
Og? Kan jeg ikke avhøre fanger på mitt eget skip?
Det kan du, men det er merkelig at du kaller dem fanger.
Jeg hørte hva du sa til dem.
Du kjenner dem, og de kjenner deg,
så jeg spurte meg selv:
"Hvordan er det mulig?"
Jeg ble mistenksom med en gang du kom om bord,
men lot deg allikevel bli værende
mens du begikk svik etter svik.
Det var min plikt å forsvare skipet, og jeg mislyktes.
Jeg er redd din tid er over, dronning.
Han vil ikke plage deg mer.
Takk.
Skipet mitt ankom nettopp.
Oberst Sheppard, Ronon og dr. McKay
- blir overført dit med en gang. - Flott. Når møter jeg dem?
Så snart dette er over.
Jeg drar tilbake til mitt eget moderskip nå.
Jeg lar min nestkommanderende bli igjen.
Dere vil fortsatt være under min beskyttelse,
men i mitt fravær
skal dere adlyde alle hans ordrer som om de var mine egne.
Når han snakker, er det som om jeg snakker gjennom ham.
- Forstått? - Ja, dronning.
Godt. Da er det på tide å dra.
Før meg til fergen.
Dronningen drar.
Flott levert.
Jeg tror du klarte å unngå mistanke.
Husk at vi kun gjorde dette
for å spre dr. Kellers behandling til så mange skrømt som mulig.
Så klart.
Men jeg tror det kan være lurt å la ting roe seg ned litt først.
Hvor lang tid tar det?
lkke lenge.
Du skal vel ikke trekke deg fra avtalen vår?
Nei. Jeg mener bare at det å gjennomføre noe radikalt
så kort tid etter et lederbytte
kan fremtvinge uønskede spørsmål.
- Greit. - Bra.
Men husk at hva dette mannskapet angår
så er jeg fremdeles dronningen deres.
- Ja. - Jeg skal følge med deg,
og om du gjør noe galt, så vil jeg ikke drøye med å komme tilbake
og fjerne deg.
- Greit. - For godt.
Hva har du gjort med henne, doktor?
Veldig morsomt.
- Hvordan har du det? - Bedre.
Jeg er litt sår ennå, men det meste er over.
Bra.
Jeg må gå runden min, men jeg kommer tilbake litt senere.
Pass på at han ikke plager deg.
- Sikker på at du er ok? - Ja. Takk.
Ingen behov for å spise noen?
Bare fast føde.
Blandingene dr. Keller gir meg er ikke veldig mettende.
Det har bare gått to uker. Du trenger nok litt tid.
Hør her,
jeg har ikke hatt sjansen til å si at det du gjorde
var utrolig modig.
Jeg er bare glad det endte godt.
Har dere hørt noe mer fra Todd?
Nei. Vi skal møte ham om et par uker
for å snakke om genterapien.
Han har visst befestet sin posisjon som "leder" av alliansen.
Hva?
Synes du ikke det er rart
at Todd nå har kontroll over hele alliansen?
Du tror det var planen hele tiden?
- Tanken har streifet meg, ja. - Ja.
Jeg tror uansett det er bedre enn alternativet.
Ja. Det stemmer vel.
Hvil ut. Jeg kommer tilbake og ser til deg.